Min granne Aynsley var så fisförnäm. Jag dödade henne.
DeAngelis, om jag får mina papper så får du Alison.
Känner ni saltlukten?
Jag spetsade hans te.
- Vad spelar du för spel, Vic? Ring! - Att träffa familjen kan vara tufft.
- Vi vill föra dig till dina barn. - Ni tog ut bebisarna från min kropp.
Dina ägg. Min pappa gjorde dem hela igen.
- Hej, Helena. - För mig till mina barn.
- Fick jag Kiras stamceller? - Det är en ändlig resurs.
Såvida ni inte hämtar in henne igen.
Cosima!
- Rachel. - Hej, pappa.
Vad var det slynan lyckades med?
Att bli gravid. Ni är alla sterila.
Leekie dödade Rachels mamma.
Min far beklagar sorgen. Det är slut.
Säg till när det är gjort.
Gå. Du kanske överlever.
In med dig! Du förstörde mitt äktenskap. Jag slutar!
- Var är Aldous? - Han fick hjärtattack på flyget.
Jag dödade dr Leekie.
Jag har rengjort bilen. Vad gör du?
Jag tror att det är hans hjärna. Det har stelnat.
Oj.
Okej, då sätter vi igång.
- Ta den. - Vifta inte i ansiktet.
- Åt vilket håll ska vi lägga kroppen? - Så här.
Diagonalt?
Vänta lite.
- Om du inte skärper dig... - Det går bra.
Redo?
Jösses...
Jag kan inte...
- Jag kräks. - Snälla, gör inte det.
Det är asymmetriskt. Det är svårt.
Då så. Håll Alexis hand. Hon är vår barnmorska.
Jag kan det här.
Det kanske känns lite obehagligt... nu.
- Du är jätteduktig. - Det är katetern i livmoderhalsen.
- Livmoderhals? - Den öppnar sig sen. För bebisen.
Embryona.
- Är det mina barn? - Ja, jag injicerar dem i livmodern.
Där kommer de att växa, det är naturens under.
Och... Det var det.
Om nio månader lär nya versioner av dig se dagens ljus.
Kanske tvillingar?
Hur mår hon?
Svulsten har spridit sig från Cosimas livmoder till matstrupen-
-och nu också njurarna.
- Det finns en lösning. - Det är Kira vi pratar om.
Bara tills Duncan hittar ett botemedel.
Vi måste övertyga Sarah om att vi inte har några baktankar.
- Duncan är en sak, men dottern... - Snälla, det är ett annat läge nu.
- Jag har också förts bakom ljuset. - Hon kommer inte att tro på er.
Gör ni det?
Jag tänker på min patients bästa.
Bra svar.
Dr Cormier, jag vill att ni tar över ansvaret för programmet tills vidare.
- Jag? - Tjänsten är vakant.
Ni förstår er på både människor och vetenskap.
Ni vore en fantastisk ambassadör.
- Ni behöver Sarah på er sida. - Jag har inga baktankar.
Ni har en unik kompetens.
Vi kan ge programmet en helt ny inriktning.
- Så du är den nya Leekie? - Just nu. Jag sökte inte tjänsten.
- Vi vet vad Rachel vill. - Min dotter drog ut sin egen tand.
Stamcellernas effekt var begränsad. Sjukdomen sprider sig för snabbt.
Duncan, då? Hans syntetiska sekvenser?
Även om vi löste den genetiska gåtan, tar det tid att ta fram behandling.
- Om vi kan starta om immunsystemet... - Med min unges benmärg!
Snälla. Rachel säger att hon vill bli er vän.
- Och du tror på henne? - Det här betyder mycket för henne.
Jag vet inte om jag litar på Rachel. Men vi kan rädda Cosima.
Jag är bara här eftersom det är hennes enda chans.
Jag mår mycket bättre nu.
- Cosima... - Visst är nässlangarna sexiga?
"Kanyllingus"...
- Jag visste inte att det var så illa. - Snälla, låt bli.
- Jag mår bättre bara av att se er. - Vi kan inte ta Kira till Dyad.
Absolut inte. Jag är ledsen att jag har försatt er i den här situationen.
Jag känner mig omogen, fast i mina egna problem.
De är verkliga. Hur går det med Donnie?
- Bra. - Fråga dem!
- Vi tar oss igenom det. - Vi bestämmer nåt och hör av oss.
En sak bara:
Har ni hört nåt om dr Leekies... frånfälle?
Vad menar du? De påstår att han dog i ett privatplan.
- Vilket skitsnack. - Ingen utredning, ingen kropp?
Du vet hur Dyad fungerar. De gör allt för att hemlighålla det.
- Varför säga att han dog på flyget? - Han dog i din bil.
Ja. Förlåt. Varför ljuger de?
De kanske tror att han är död. De kanske bad honom att sticka och dra.
Jag vet vad vi gör. Så länge ingen hittar kroppen går vi fria.
Vi dumpar honom i sjön. Med vikter.
Har vi en båt?
Har du sett "Dexter"? Dykare kan hitta allt möjligt.
- Att frakta kroppen är för riskabelt. - Då gräver vi ner honom i trädgården.
Nej. Inte i trädgården.
Låt mig göra det. Donnie!
Visst, försök då. Lycka till...
- Hur mår du? - Jag har gaser.
Så kommer det att vara ett tag. Klä på dig, jag vill visa dig nåt.
Det här är vår förskola.
Du får vara här så ofta du vill.
Du är en i familjen nu.
Tack.
Tack, Gracie. Vi klarar oss bra nu.
Du ser trött ut, Mark. Allt du har gjort för vårt land... Du är bara 19.
För vad? För pengarna och äran?
De gav mig bara ett uppdrag. Du gav mitt liv ett syfte.
Jag tackar Gud att du avvek från tjänsten.
Mark, det är ingen hemlighet att du och Gracie...
Att ni har känslor för varandra. Du har min välsignelse.
Tack.
Det är dags för Gracie att bli fruktsam. Jag vill veta...
...om du är redo att bli hennes make?
Det kan fungera. Om det blir på våra villkor.
- Jag vill nog inte ens diskutera det. - Jag måste överväga det.
Var tysta. Kira hör er.
Vad är det om?
Jag har en vän som är barnläkare. Hon kanske kan hjälpa oss.
Men... Det är inte riskfritt.
Då gör vi det inte.
Min syster är döende.
Det är inte du som ska fatta beslutet. Inte nån av oss.
Behöver moster Cosima en till tand?
Nej, hon behöver nånting annat. Det heter benmärg.
Man tar det från höften. De använder en stor nål.
- Jag tycker inte om nålar. - Jag vet. De gör det när du sover.
Du ska bara göra det om du vill.
Kommer Cosima att dö?
Hon mår inte så bra... Så, ja kanske.
Då...
Okej.
Du är så modig.
Jag ringer.
- Jag har hennes mobil. Allt är lugnt. - Tack, Benjamin.
- Dr Parks ska utföra ingreppet. - Jag skjutsar tillbaka dig sen.
- Hej, Felix. - Delphine.
- Lova att du tar hand om Cosima. - Ja då.
Då tittar vi till Kira.
- Vänta här tills de är redo. - Okej.
Ska ni stå där hela dagen, mr Funt?
- Jag är här för att bistå. - Jaså, är ni genetiker?
- Behöver ni en annan dator? - Nej.
Jag hittade ingen 6502-processor, men den här delar chipset med 65C02.
Han är oskuld, som ni kanske förstår.
Rackarns, det fungerade inte.
- Det gjorde det visst. - Är det sterilitetssekvensen?
- Inte undra på att vi är som vi är. - Den är kodad.
Det är ett Vigenèrekrypto. Jag har nyckeln med mig.
- Generera en transkriptionsalgoritm. - Det här är ju grymt!
Hjärtat, låt bli.
- Skyffla det inte utanför plasten! - Det här är inte lätt för mig.
- Nej, du är ju inte praktisk. - Det är hela grejen!
- Jag dödar inte lika lätt som du gör! - Jag lämnade henne där hon stupade.
Han var i min bil!
- Hej, mamma! - Nej, nej. Ut med er, ut!
Det är en man som vill träffa dig.
- Kom. - Ut med er. - Lås dörren, Donnie.
- Du... Ut ur mitt hus. - Jag vill bara...
Upp med er, allihop. Se så!
Jag stannar.
- Du kommer inte lägligt, Vic. - Vad gör ni i garaget?
- Oljebyte. - Renovering.
- Donnie, va? Victor. - Låt honom vara. Vad vill du?
Okej då. Alison, vi har en del att prata om apropå vårt tillfrisknande.
Om Sarah och hur ni är släkt med varandra. Och om Aynsley.
- Har du berättat? - Vad då?
- Jag vet inte. - Snälla, berätta. Jag har ont.
- Ut ur mitt hus! - Du är kall.
- Ge dig. - Du förtjänar henne.
- Adios, amigos. - Just det!
Går han?
"Doktorn kryssade mellan isbergen mot Nordpolen."
"Hans skapelse förföljde honom, full av hat"-
- "eftersom hans doktor aldrig hade visat sin skapelse nån kärlek."
"De möttes, ansikte mot ansikte."
"De satte sig ner och festade på isbergskräm!"
Då så, barn. Dags att sova middag.
Kom, så går vi. Nu.
En dag leker alla dina barn i det här rummet.
Vi måste förbereda oss, Gracie.
Du lyssnar inte.
- Jag ville bara röra hennes hår. - Säg inte emot!
Du har tur som inte åker på ett kok stryk. Du ska lyda.
Ska vi gå tillbaka?
En kvinna på klostret var precis som du.
Om du rör henne igen, så kommer jag att flå dig.
Jag kommer att vara här hela tiden. Och hålla din hand.
Räkna baklänges från 100, Kira.
100, 99...
98... 97...
Sov gott, hjärtegrynet.
Herregud...
Hon känner ingenting. Jag lovar.
- Vad för slags mor är jag? - Den bästa och modigaste.
Du är en fantastisk syster.
Förlåt mig...
Det här är den sista.
Hon får stanna här över natten.
- Om några dagar mår hon bra. - Och Cosima?
Det här... förbättrar verkligen hennes chanser.
Så ja.
Rör dig inte. Jag tvekar inte att skjuta.
- Res dig upp... Res dig upp. - Jag letade efter en toalett.
- Du trakasserar barnen och glor in... - Jag bryr mig inte om vad ni gör!
- Jag skjuter honom. Så får det bli! - Gör det inte!
Den här pistolen går av lätt. Pang!
Jag vill inte dö. Det sitter en polis i skåpbilen utanför!
- Angela DeAngelis? - Hon är på mig.
Hon tror att det finns fem av dig.
- Det finns elva. - Gör inte så med mitt huvud.
Nu är du inte så kaxig längre.
Den är säkrad.
- Bluffade du? - Jag lär mig av mina misstag.
- Tänker du inte skjuta mig? - Inte av misstag.
- Jag hatar det här garaget... - Det är så här vi skyddar vår familj.
Det gick snabbt.
Hallå där, vad gör du?
Jag heter Donnie. Du trakasserar min fru!
- Det här är ett polisärende. - Skitsnack! Beth Child?
Art Bell? Han blev avstängd.
Alla dessa kvinnor och du får inte ihop det.
- Jag är också förvirrad. - Ni vill inte veta det vi vet.
Om du närmar dig min familj igen, så kommer jag att begrava dig!
Le.
Ha en riktig skitdag!
Tja... Nu när ni båda är på smällen, så kan ni hålla varandra sällskap.
Vill du inte vara gravid?
Det är lika bra att du äter. Du blir ändå tjock snart.
Jag trodde du gillade Mark.
Du har inte fattat, va?
Det är min pappa som är pappan. Jag bär på era barn.
- Mina barn i din livmoderhals? - För dina geners skull.
Har du inte lyssnat på min far?
Inte direkt.
- Så ja, en anpassad algoritm. - Susan kom på sterilitetskonceptet.
Bryt ner endometriumet. Förhindra äggblåsorna från att utvecklas.
Okej. Förfärligt. Varför ett autoimmunt tillstånd?
Varför inte mixtra med hormonerna, eller modifiera reproduktionsorganen?
Vi ville påverka så lite som möjligt. Det här var det minsta ingreppet.
Tyvärr förutsåg vi inte konsekvenserna.
Nyckeln träffar koden...
- Klart! - Tack.
Cosima, nu kan vi rätta till mina misstag.
- Hur lång tid tar all avkodning? - Det beror på vad Dyad vill.
Varje sekvens har en egen nyckel.
Jag lämnar inte ut dem. Då kan Dyad fortsätta med experimentet.
- Ta inte illa upp, Cosima. - Det är lugnt.
Gracie... Mår du bra?
- Hon har ingen aning. - Injicerar han barn i allihop?
Ja. För att mångfaldiga sin skapelse.
Försök att äta lite, Gracie. Snälla.
Du avgudar henne. Men du lät henne bli avelssto.
- Kvinnorna ser det inte på det sättet. - Gracie?
Marion?
Jag tänkte på gamla minnen.
- Aldous fyllde ut det här rummet. - Ja.
En hjärtattack ombord på ett av våra plan.
Jag har sorg.
Dr Cormier var ett intressant val.
Hon gör sig bra i rutan.
Och hon har ett intimt förhållande med sitt objekt. Praktiskt.
Hur mår du, Rachel? Förutom att du sörjer.
Du har upptäckt mycket om dig själv på sistone.
Berätta för Topside att Rachel mår bra. Jag glömmer inte våra mål.
Jag har precis tagit över.
Det gläder mig. Men jag är inte här i tjänsten.
Sarah Manning fascinerar mig.
- Fascinerar hon inte dig? - Rent biologiskt, ja.
Det är inte bara det som har tagit henne så långt.
Du uppfostrades för det här. Men Sarah... En lyckträff.
Men nu är vi osams med henne.
Vi har henne under kontroll, det försäkrar jag er.
Förlåt, pappa. Det blev knasigt.
Vad förfärligt. Nu måste jag kittla dig!
Jag älskar dig också, pappa.
- Säg det. - Jag älskar dig också, pappa.
Tack, hjärtat.
Dumbom, dumbom, dumbom...
Dr Nealon? Det är Rachel Duncan.
Jag mår bra.
Ja, det är en tragisk förlust. Men det är inte därför jag ringer.
Jag behöver din expertis.
- Ni är klara. - Inte än. Vi behandlar benmärgen nu.
Tack för att jag fick låna kontoret.
Martin? Okej.
Vad bra.
Hur dags?
Tack. Hej då.
Så ja.
Duktig flicka.
Blä...
Då är det sovdags.
Så ja.
Vad gör du?
Jag hör inte hemma här.
- Men... Vart ska du ta vägen? - Till min sestra.
Du är en bra flicka. Men föd inte mina barn om du inte vill ha dem.
Det skulle jag aldrig göra.
Jag följer med dig.
Den här vägen går snabbare.
Du gör mig besviken, min dotter.
- Gå tillbaka till era sängar. - Nej, far.
Vi räknade med att du skulle få henne att förstå.
- Jag är inte rädd för dig. - Inte jag heller.
Har mor rest iväg för att hitta fler avelsston?
Ni kan dra åt helvete.
Gracie... Vad skulle din mor säga?
Nej, nej!
Jag hatar dig, jag hatar dig!
- Gracie? - Lämna henne ifred, Mark.
Hon har mycket att tänka igenom.
Mark!
Hjälp mig med Helena.
Hon är din dotter.
Ja, Mark.
Var du tvungen att befrukta henne med ditt eget barn?
- Var du tvungen att vara pappan? - Helena är ett mirakel.
Hon spränger vetenskapens gränser. Jag kan inte ignorera det faktumet!
Du ska inte låsa in Gracie igen.
Gracie.
- Gracie? Gracie! - Vänta.
Spring!
Kom.
Det där har jag alltid velat göra.
Vad är det? Jag ristade inte in våra initialer.
Jag har aldrig varit så här attraherad av dig.
Ta av den.
- Sovrummet. - Nej.
- Arbetsbänken. - Nej, nej!
- Frysen. - Frysen.
Herregud...
Jag vill vara stygg.
- Kom igen, Donnie. - Okej.
Helena? Vad gör du?
- Varför låter du så rädd? - Helena.
Vi räddade dig.
Helena, jag är dina barns far. De behöver mig.
Pappa, hur gör man barn? Vill du ha en hästbebis?
En kobebis?
Är det så här man gör?
- Det här är inte roligt. - Tror du att jag försöker vara rolig?
Helena... Helena.
Gör inte det här.
Gör det inte. Helena!
Hej, hjärtat. Delphine är här. Hon väntar utanför.
- Vad är det om? - Det gäller mannen som jobbar åt er.
Benjamin Kertland. Jag kunde inte ringa. De kanske lyssnar.
- Överreagera inte, då avslöjas du. - Berätta.
- Han kanske arbetar åt Rachel. - Helvete...
Sarah? Vänta! Var försiktig.
- Vad ville hon? - Varna oss. Rachel har hittat på nåt.
- Vad då? - Vet ej. Jag är med Kira. Ni bevakar.
- Hej. Hör du, vad är det som händer? - Vi är inte säkra här.
Vad pratar du om? Vart ska du ta henne?
Jag vet inte.
Trevligt att träffas, Felix.
- Var kom du ifrån? - Han tillhör Dyad!
- Vad pratar du om? Det är inte sant! - Herregud...
Felix! Vakna!
- Helvete också... - Han har blivit drogad.
- Felix! - Vad har du gjort?
Det var du. Rachel har tagit henne.
Felix, kom igen. Felix.
Vad är det?
- Jag har begått ett hemskt misstag. - Vad har du gjort?
Mamma?
Hej. Jag heter Rachel.
- Hur mår du, Kira? - Var är mamma?
- Var är mrs S? - Kära barn.
Jag förstår att du måste vara rädd.
Men du kommer att vänja dig.
Du kanske till och med börjar tycka om det.
Precis som jag gjorde.
- Om jag vägrar? - Du tar flyget.
- Du utnyttjade mig! - Det var inget personligt.
Det blir det om hon dör!
Har mamma kommit?
Jag lämnade henne hos er i fem minuter! Nu är hon borta!
Jag heter Sarah Manning. Det här är min ovillkorliga kapitulation.
Översättning: DVD-Retail Ripp, synk, OCR rättad: enhet